(untitled) (Tidsskrift for Praktisk Teologi, 2020)
Artikkelen argumenterer for at kristologien fra Kalkedon er basis for Luthers teologi og spiritualitet.Forenet med Kristus ved dåp og tro får vi del i Jesu guddommelige egenskaper som gir oss bådefrelsen (Guds nåde) og fornyelsen (Guds gave). Forenet med Kristus tar han på seg vår synd, og vifår del i hans rettferdighet og likedannes med ham. Dette kalles ofte det salige byttet. Frelsen og for-nyelsen må ikke adskilles eller sammenblandes. Dersom man sammenblander frelsen og fornyel -sen, blir det en fortjenestespiritualitet der fornyelsen blir betingelse for frelsen. Dette var utgangs-punkt for Luthers klosterkamp. Dersom man derimot adskiller fornyelsen fra frelsen, altså at manlærer at det ikke er nødvendig at fornyelsen følger frelsen, ender det opp i en antinomistisk spiri -tuali tet. Tendenser til fortjenestespiritualitet og antinomistisk spiritualitet har gjort og gjør seg gjel-dende i luthersk tradisjon. Artikkelforfatteren mener å vise at Luthers kristusmystikk, at vi forenetmed Kristus får del i både frelsen og fornyelsen, gir oss en god rettesnor for å skjelne en sunn ogsann spiritualitet.