(untitled) (Tidsskrift for Praktisk Teologi, 2018)
Projektor og lerret blir stadig vanligere i norske menigheter. Det gjør noe med gudstjenesten. Lysbildene strukturerer forløpet, styrer deltakelsen og former rommet. ”The media is the message,” heter det hos Marshall McLuhan. Artikkelforfatterne spør derfor: På hvilken måte påvirker bruken av projiserte bilder den samlede meningsskapingen i kirkerom og gudstjenesteliv? Forfatterne har observert gudstjenester i fire utvalgte menigheter med lang erfaring med bruk av projektor. De har også intervjuet sentrale deltakere og kartlagt projektorbruken i bispedømmet som helhet. De kvalitative undersøkelsene baserer seg på en multimodal analyse av gudstjenesten som meningsskapende handling. Motivasjonen for å ta i bruk den digitale teknologien er gjennomgående å styrke forsamlingens deltakelse i gudstjenesten. Undersøkelsen røper imidlertid en sterk tro på teknologiens muligheter og mindre syn for dens begrensninger. Der gudstjenestereformen framholder betydningen av at alle sanser stimuleres i gudstjenesten, synes projektorbildene å representere en sanselig forflating. Faren for lampefeber er reell.